Kom nu!
Åh, kom nu!
- Brian! - Hej, frøken Reif.
- Er din mor forsinket? - Ja.
Du behøver da ikke sidde her alene!
Næste gang hun er forsinket, kan du gå ind til mig i dit gamle klasseværelse.
Vi kan begynde på dine lektier, gennemgå historietimer...
Ja. Hvad er det der?
Det er en overraskelse til nogle venner, som jeg skal møde.
- Vil du se? - Ja.
Den ser god ud.
Læg telefonen væk. Du er vel stadig glad for at læse?
- Ja... - Ja!
Jeg er lige blevet færdig med min første børnebog,
og du skal læse den først.
'Lille Snow var en klog og glad lille hvalp.'
'Han havde en flot pels...'
-'...også sød, klog og glad.' -Du, Brian...
- Kan du se rengøringsdamen derinde? - Ja.
Sig til hende, at hun ikke skal svabre gulvet, før du et gået.
Du kunne være gledet og have slået dig meget slemt!
Du skal være en mand nu.
Lære folk at respektere dig.
Gå nu! Jeg er lige her.
- Hej! - Hejsa!
- Hvad laver han? - Hun svabrede, hvor han gik.
Han var lige ved at glide og slå sig.
- Du godeste... - Ja.
Han er en sød dreng.
Han hjælper altid klassekammerater, der har det svært.
Børn som ham forsøger jeg at få til at være bestemte, og stå fast.
Især når det gælder deres sikkerhed.
Okay, tak. Hej, skat!
- Undskyld at jeg er forsinket. - Jeg er træt.
Ja. Hent dine ting, så går vi hjem.
Tak, fordi du holdt ham med selskab. Du bliver en god mor.
Tak!
- Hav en dejlig aften. - I lige måde.
- Og Brian, spil ikke for meget spil. - Okay. Hej.
- Dette er et opkald fra... - Jeff.
Indsat i countyets kriminalanstalt. Alle samtaler optages og overvåges.
For at afvise samtalen, tryk 9. For at modtage samtalen...
Hallo?
Hej.
- Hejsa! - Hej.
- Kan jeg hjælpe dig? - Nej, ellers tak.
- Er du faret vild? - Nej, jeg skal møde en ven.
- Jaså. Hvad hedder din ven? - Kim.
- Jeg skal også møde Kim. - Hvorfor?
Nej, det er mig, der arrangerede mødet.
Jaha!
- Okay. - Undskyld!
Ja, hun nævnte, at hun ville invitere en til.
Jeg hedder Emily.
- Hej. Leslie. - Dejligt at møde dig.
I lige måde. Vil du have hjælp med det der?
- Gerne... - Skal jeg tage den her?
Nej, den klarer jeg. Du kan tage den her.
Og så får du den her. Tak.
Hvordan kender du Kim?
- Jeg arbejder hos hende i butikken. - Jaså, dejligt!
Ja, hun sagde, at hun søgte en medarbejder.
- Hvor længe har du boet i byen? - I to uger.
Men jeg kom her tit på vej til Jackson Hole, så jeg kender den godt.
Gift?
- Nej! - Hvad?
Hvis nogen vil have mig, er han tosset, og jeg vil ikke date tosser.
Så det går ikke.
Synes du om store, kraftige fyre? Eller høje, ranglede fyre?
- Tja... - Hvad?
- Måske ranglede. - Jaså!
Jeg kender syv fyre, der ville myrde for en date med dig.
Alle sammen er min mands venner. Alle tiders fyre.
Jeg vil først se billeder, for jeg går ikke på blind dates.
Nej, naturligvis. Mind mig om det efter mødet.
Vi skal være ovenpå.
- Leslie! - Undskyld.
- Hvordan kender du Kim? - Jeg underviste hendes barn.
- Er du lærer? - Jep!
Så må du være klog.
Ja...
- Bank, bank! - Ja! Der er de!
Sikke nogle kønne piger!
- Lad mig tage den her. - Tak.
- Vi har spist og ventet i 25 minutter! - Der var en efternøler i skolen.
Den pige er skidesjov!
- Og har pie med! - Jeg elsker søde sager.
Du overgår altid dig selv!
Jeg tænkte, at det ville være perfekt til vores første møde.
Det er min måde at sige tak, fordi I kommer.
- Den ser fandeme godt ud! - Leslie, vi er i en kirke.
- Undskyld, men den er meget flot! - Hør, mener du det der?
Hvad? Har I ingen humor? Hvorfor blev alle så alvorlige?
- Okay. - Så spiser vi.
Ja, den er ikke til pynt.
Det burde være en tradition, at vis spiser pie til møderne.
Alice, tak, fordi du talte med fader Marcus.
Det var da ikke noget!
Alle sammen, det her er Leslie. Hun hjælper mig og Dylan i butikken.
Dejligt at møde dig!
- Leslie, vil du tage en cupcake til mig? - Ja da.
Skal du have hjælp til at sætte dig? Du bærer vist på noget ekstra.
Ja, det gør jeg. Tak skal du have.
- Gud, hvor den fin! - Den er flot.
Du milde! Har hun arbejdet hele dagen og bagt pie?
- Tak, Alice. - Milde himmel!
Den er lækker!
- Smør, har jeg ret? - Ja.
Hvordan kan noget så lækkert være så usundt?
Jeg er meget glad for, at vi endelig gør det her.
Ja.
I dag skal vi bare præsentere os og lære hinanden at kende.
Vi har ingen dagsorden, vi skal have styr på.
Vi er her for at støtte hinanden i denne multikulturelle krig.
Netop.
Jeg er blevet hjernevasket til at skamme mig over min kulturarv.
At føles skyld over den velstand
som vores mænd, fædre og brødre har skabt i den vestlige verden
og som alle andre har haft gavn af.
Vi er alle hjernevaskede.
Jeg er lærer nede på skolen, og...
Jeg...
Jeg vil meget gerne blive mor, og...
Det tager lidt længere tid at blive gravid, end vi havde regnet med.
Måske giver Gud mig et højere mål.
- Denne klub. - Ja.
Ja...
Jeg synes om navnet. Man får en fornemmelse af, at noget går i arv.
Ja...
Skal vi præsentere os på skift
og måske fremsætte idéer om, hvad vi ønsker, at det her skal være?
DØTRE FOR ARISK RENHED FØRSTE MØDE
- Hej... - Du var ikke forberedt!
Jeg hedder Marjorie.
Jeg ved ikke, om jeg hører til her. Bliv nu ikke vrede.
Du kan aldrig gøre mig vred, Marjorie. Jeg mener det!
Det her behøver ikke være andet end det, du selv ønsker.
Er der en særlig grund til, at du kom i dag?
Jeg vil bare have råd om det på arbejdet.
Vil du forklare, hvad der er sket, så kan vi tale om det?
Ja, okay... Jeg arbejder i byen.
Først vil jeg lige sige, at jeg ikke hader hende. Jeg hader ikke nogen.
Men jeg arbejder i byen, og kører med bussen en time hver vej.
Jeg har knoklet røven ud af bukserne i to år,
så jeg kan få højere løn.
Og det er ikke hendes skyld, men...
En colombiansk pige begyndte omtrent samtidigt som mig, eller lidt senere.
- Hun blev forfremmet, jeg blev ikke. - Selvfølgelig.
- Det er uretfærdigt. - Det syntes jeg også.
Tog colombianeren dit parti og sagde, at du var der først?
Nej. Så jeg...
Ingen vil poste om det her, vel?
Marjorie, vores forfatning er skrevet for at beskytte dig.
Du føler ting, og det, du føler, er ikke forkert.
Okay.
Jeg besluttede at sige fra. Jeg spurgte min chef
hvorfor hun blev forfremmet, i stedet for mig.
Han sagde, at hun har bedre lederevner end mig.
Jeg ved ikke, hvad der skete, men det slog klik for mig.
- Det er, fordi hun er brun. - Tak for det!
Ingen tog mit parti. Mine kolleger hjalp mig ikke.
- Jeg følte mig skør. - Du er ikke skør.
Det er bare, 'diversitet', 'inklusion' - det er som et skide kodesprog!
Det står på hver eneste blanket!
Myndighedsblanketter, ansættelsesformularer...
Hver eneste skide kvittering, ikke sandt?
Så jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre... Det er nok derfor, jeg er her.
Tak, fordi du deler det med os og siger din mening.
Jeg vil gerne tilføje en ting.
Mexicanere og sorte slipper godt fra at sige ting som:
-'Hvide er forfærdelige.' -Hele tiden!
Min favorit er 'De hvide er værst'. Og ingen siger en lyd.
Men så snart vi kommer med den mindste lille kritik,
- så råber folk 'racist'. - Ja. Marjorie, du er i godt selskab.
Vi føler det samme. Hvis du vil sige noget, kan du føle dig tryg her.
Det er bare... Asiaterne kommer hertil, overtager firmaer og gør os syge.
Og jeg siger ikke noget. Så er der storbyunge.
De kan ikke stave deres eget navn, men de kommer ind på bedre skoler end mig.
Men jeg siger stadig ikke noget.
Nu får brune kællinger særbehandling, fordi folk har ondt af dem.
Og så er det mig, der er racist? Der er intet tilbage til mig i dette land.
Jeg er et godt menneske. Jeg arbejder hårdt,
men jeg nægter at blive gammel så fattig, mens folk siger, at jeg har det godt.
Det har jeg ikke. Jeg knokler. Jeg lever fra løn til løn.
Du milde...
Det er dejligt at se unge i bevægelsen. Jeg fatter ikke, at du ikke er gift.
Det løser vi. Leslie er i samme situation.
Jeg kender mange gode singler, som ville elske jer.
Færre fra mig, men jeg har nogle ældre.
Jeg dater faktisk kun ældre mænd...
Hør her! Hvad med at alle medbringer en liste med ti skønne mænd?
- Ja, alle tiders. - Alice?
Hej. Jeg hedder Alice og bor i Owen Street.
Og...
Jeg er udmattet.
Jeg er ofte alene med mine egne tanker.
Det er ikke meningen, at vi skal leve sådan.
Så jeg håber, at vi kan fortsætte med at vokse og få nye mennesker med.
At høre Emilys inspirerende idéer får mig til at føle mig som mig selv.
- Også jeg, ven. - Man kan blive meget isoleret som mor.
- Derfor må vi rekruttere. - Ja, vokse.
Du behøver ikke være ensom.
Tal med venner og skab et større fællesskab.
Hjælp dem med at hente madvarer, og de kan hente dine børn.
- Du kan foreslå ting hvor som helst. - Måske på et yogahold.
- Ja, nemlig! - Det er perfekt.
De var dem, der startede Black Lives Matter. De skaber kløften.
De tændte en lunte og lod de unge hærge.
Emilys liv er vigtigt, ligesom mit. All lives matter.
Vi har bedre læger. Vi lever længere. Vi er bedre til at tage os af hinanden.
Det er fakta. Er jeg et dårligt menneske, fordi jeg anerkender fakta?
- Nej! - Herregud, nej.
Kom her...
- Tak... Og hej! - Jeg hedder Jessica.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle forvente,
men Emily var vedholdende.
Altså...
Min far var afdelingsformand for KKK i Valentine, Nebraska,
og jeg har været medlem hele livet.
Jeg er mere aktiv i Stormfront, eftersom vi lever på nettet.
Det plejer jeg ikke at fortælle, for jeg ved, hvad folk synes om os.
Medierne fremstiller os som store, farlige monstre.
Men er jeg virkelig så skræmmende?
Jeg er mor til fire, og nummer fem er lige her!
Denne klub tiltaler mig virkelig.
Jeg plejer at sige, at det begynder med mødrene og hvad de lærer børnene.
Gud velsigne dig!
Jeg vil ikke starte ballade og synes ikke, at vi skal 'lynche pakket',
som folk måske tror. Jeg vil snakke sund fornuft.
Multikultur fungerer ikke, har aldrig gjort det og vil aldrig gøre det.
De synes bestemt ikke om os, og det er gensidigt.
- Jeg har to børn. - Er du også mor? Du får den her.
Jeg ville gerne have flere, men de er jo dyre!
Og det er ikke let at få et lån i en jødebank.
De elsker at sige nej. Det er det bedste, de ved!
- Undskyld, at jeg griner. - Men det er sandt.
Jeg ved ikke, hvornår det blev sådan, men vi grundlagde landet i 1776.
Og vi ser det blive taget fra os lige for næsen af os.
Dylan driver vores butik, og det kan knap nok løbe rundt.
- Fordi illegale indvandrere stjæler. - Ja, det gør de.
Og, åh...
De farvede unge, der kommer ind, er så krakilske og respektløse.
De kommer brasende ind, og de er meget højrøstede.
Hvorfor skal man være så højrøstede?
Og de gør det, for at man ikke skal kunne tænke klart.
Jeg mener, at en etnisk stat er den mest vellykkede stat.
Sådan får man fællesskab, og sådan regulerer man markederne.
Jeg har en journalisteksamen.
- Alle tiders! - Jeg vil bruge den til at hjælpe os.
Først skal man naturligvis tage medierne tilbage fra jøderne.
Men Emily og jeg har tænkt på et nyhedsbrev eller et blad
med vores idéer. Hvis vi kan få dem ud i butikkerne, kan vi nå folk.
- Vi har ikke hilst. Jeg hedder Kim. - Hej, Kim!
- Leslie? - Min tur?
Undskyld! Jeg hedder Leslie, og...
- Hvad skal jeg sige? - Hvad du vil. Fortæl, hvorfor du er her.
- Der er ingen forkerte svar, Leslie. - Nej.
Jeg er her, fordi Kim inviterede mig, helt ærligt.
Og jeg er meget heldig med de venner, jeg har.
Det er sikkert karma efter min lortefamilie.
Men i fængslet lærte jeg mennesker at kende, som lærte mig at tænke.
Jeg savner virkelig at leve sådan.
At få at vide, hvad man skal gøre og gå hen, det er fint med mig.
En ven vidste, at jeg havde brug for det her, så hun præsenterede mig for Kim.
Hun giver mig stabilitet.
Og jeg elsker hendes børn, som om de var mine egne.
Jeg ville myrde for de børn!
En dag vil jeg have sådan en familie.
De tog mig til sig uden at stille spørgsmål.
Jeg er her for at hjælpe til, med det jeg kan.
Tak, fordi du fortalte os det, Leslie. Og fordi du er her.
- Jeg vil også tilføje det her. - Ja, meget vigtigt.
FEMININ, IKKE FEMINIST
De venstreliberale siger, at de kæmper for kvinders rettigheder,
men de forsøger bare at gøre os maskuline.
Tænk over det... Hvem vil en mand helst være sammen med?
Marjorie?
Leslie?
Eller en blævrende, brun hval,
som kommer fra et gudsforladt land med en modbydelig sygdom?
For vores mænd styrker og resurser...
får de det her.
- Efeserbrevet 5. - Nemlig.
Det er den eneste kønsbalance
som beviseligt skaber stærke familier.
- Og vi har brug for stærke familier. - Kære ven...
Det begyndte allerede i 1960'erne,
med opløsningen af den traditionelle familie.
- Det ødelagde os virkelig. - Ja.
Du er et stort aktiv! Smuk og klog - ikke dårligt.
Jeg vil gerne lige anerkende alt dit arbejde for at organisere det her
og samle os. Og du har bagt pie!
Du gør en stor forskel, i hvert fald for mig.
Tak, Kim.
- Og du bager supergod pie. - Ja.
- Jeg tager noter og mailer til alle. - Vi bør måske ikke efterlade spor?
Undskyld, men hvad har vi gjort, som er forkert?
Nævn bare en ting, vi har sagt eller gjort, som er ulovlig.
- Du har ret. Undskyld. - Nej, sig det!
- Undskyld, jeg var bare... - Emily.
Vi kan måske tale om nyhedsbrevet? Det ville være alle tiders...
Jeg ved ikke med jer, men jeg skal bruge materiale til hjemmeundervisning.
- I skulle høre, hvad de lærer mine børn. - Jeg kan lige forestille mig det!
Jeg hjælper dig med læreplanen.
Det har faktisk altid været min drøm at skrive en børnebog.
Du burde...
Du burde have din egen skole.
- Have rigtig store drømme. - Ja!
De er en god idé, Leslie. Tak!
- Jeg er faktisk begyndt på bogen. - Hvad?!
- Ja, bare tegnet lidt efter skoletid. - Du milde!
- Den er ikke færdig. - Wow!
Sikke en sød hund!
- Hvordan har du lært at tegne? - Min bror.
Han har det rigtige talent.
I er begge meget kreative.
- Videre til bladet. - Ja.
Skal vi lave en liste over alle illegale indvandrere i området?
Så alle ved, hvor de bor og sådan?
Vent lidt! Det er tanken,
og bladet er et skridt i den rigtige retning,
men vi må være forsigtige i det første nummer. Vi skal engagere den brede masse.
Vi må ikke være for radikale.
Vær blød på overfladen,
så de stærke idéer bliver lettere at fordøje.
Vi er det bedste hemmelige våben, som ingen tjekker i døren,
fordi vi går stille frem.
Jeg ved ikke, hvordan det her passer ind,
men det er vigtigt at formane spaghettier og afrikanere foran deres børn.
Så opfatter børnene forældrene som noget at skamme sig over,
så de distancerer sig og assimileres hurtigere.
Åh hvabehar!
- Wow! Alice... - Av!
- Alice! - Jeg fik det over hele mig.
- Emily? - Det må du altså undskylde!
- Nej, det var sikkert min skyld. - Åh, Gud!
- Fader, tak... - Vær venlig at gå.
- Undskyld... - Gå nu. Jeg vil ikke have ballade.
- Jeg er ikke med... - Jeg mener det.
Gå nu, så anmelder jeg jer ikke. Men I skal gå nu.
Det var godt, at jeg ikke ødelagde sofaen!
Mine damer, skal vi tage hjem til mig og drikke lidt vin?
- Ja! - Jeg må tænke på børnene.
- Næste gang. - Beklager, men Lars og jeg har dateaften.
- Det lyder godt. - Du lyder som en abe, når du siger sådan.
- Gud, det har du ret i. - Vi kan arbejde på det.
Jeg ville gerne, men pligten kalder.
- Skal vi rydde op? - Nej! Lad det være.
- De har personale. Leslie, skal du med? - Ja da!
- Vi burde mødes sammen med mændene. - Find først en til mig!
- Du havde passet til James. - Ham på tankstationen?
- Ja, den rødhårede. - Forfærdelige hænder!
- Marjorie! - Noget for mig?
- Hvis du synes om korte, tykke fingre. - Nogle gange gør jeg!
- Så skal du vælge James. - Lyt ikke til hende.
James ville passe godt til dig. Han fortjener en sød pige.
Jeg vil bare se billeder først.
Ja, det er altid skummelt, når man kommer, og de så ser øv ud.
Ja, eller når de smiler, og man kan se deres tænder.
Åh Gud! Jeg ved, hvad du mener. Jeg er gået fra dates.
- Her, vil du have noget? - Tak.
Jeg har altid ekstra med.
- Ja, det varmer. - Helt ind i knoglerne!
Se månen!
Det er første gang, jeg har været i en kirke, siden jeg var omkring syv.
Jeg er overrasket over, at jeg ikke brændte op og røg direkte i helvede.
Jeg har det på samme måde.
- Gud har måske tilgivet os? - Jeg ved det ikke, men det burde han.
Tak. Jeg mailer noterne senere. Dejligt at møde jer.
- Jes, kør forsigtigt. - Hav en skøn aften, piger!
Jes! Du er forfærdelig!
Tak for indbydelsen.
- Det var faktisk fint. - Alternativet var at tage mit eget liv.
- Skal du ind til butikken? - Ja, hvorfor?
- Vi skal bruge lidt mere vin. - Altid!
- Kan vi køre med dig? - Ja da.
- Er det i orden med en omvej? - Ja.
- Helle for forsædet! - Øv! Jeg skulle til at sætte mig ind.
- Okay... - Hej!
Ja... Nej, det gik fint.
Ja, men Kim kører mig til butikken, så kan du hente mig der?
Fint! Jo, og...
Nogle af pigerne tager med hjem for at drikke lidt vin. Er det i orden?
Det ved jeg ikke.
Ja!
Okay.
Ja, jeg elsker også dig. Hej, vi ses snart.
-'Vi ses snart.' -Halløj!
Craig glæder sig til at møde mine nye venner.
- Han er så rar. - Ja.
Velkommen til mormobilen.
Undskyld rodet, jeg ventede ikke at få selskab. Og undskyld stanken.
Det er familiens omklædningsrum. Det er derfor, her lugter af fødder.
Jeg er vant til den lugt - fra baglokalet i butikken!
Det er Dylan, selv om hun giver børnene skylden.
- Åh nej! Skil dig af med ham. - Du er sjov.
Tak.
- Hvor længe har du været lærer? - I fem år.
- Det er længe. Hvilke årgange? - Jeg underviser i forskolen.
- Hvor sødt! De er så små. - Ja, meget små.
- Og de er så søde! Jeg elsker det. - Sejt.
- Hvilken alder, sagde du? - I forskolen, så fem eller seks år.
Forresten, jeg har en masse vintagetøj, som jeg vil sælge på nettet.
- Jaså? - Og...
Jeg tænkte, at vi måske kan bruge pengene
til skolen, bladet eller sådan noget.
- Vil du det? - Du kan få ting, jeg har liggende.
Alle tiders! Jeg vil tage fotos, som jeg kan poste, men...
Du vil måske gøre det? Du er smuk, faktisk en model.
- Nej! Vær nu ikke dum. - Du har de bedste gener.
- Det er en kompliment! - Kim!
- Du ved, hvor godt du ser ud. - Nej!
- Du er Barbie i virkeligheden. - For pokker da!
Jeg burde tage jer med overalt.
- Men seriøst, vi har alle gode gener. - Ja, det har vi.
Marjorie, jeg vil ikke stirre, men du har fantastiske babser.
- Det er sandt. - Og jeg er ikke lebbe.
- Små, men mægtige er bedst. - Så vil du være tøjmodel?
Gerne.
Jeg vil virkelig gerne have min egen skole.
- Du ville være perfekt. - Ved I hvad, piger?
Hvis niggere kan have deres egne universiteter, jøder deres kulturcentre
og islam sine egne love, så kan vi sgu også have vores egen skole.
Amen!
Leslie, foretrækker du en bestemt slags vin?
Næ...
- Rød, hvid, rosé. - Nå da, rosé!
- Jeg kommer om lidt. - Fint.
Har du fikset...?
Jeg ringede, og han kommer på tirsdag klokken tre.
Okay.
- Jeg skriver det. - Tak, Kim.
Nej, vent! Der er lukket.
Vi har lukket.
- Vi vil bare købe en flaske vin. - Pyt, vi har lukket.
- Hun kan købe. - Jeg arbejder her.
Undskyld, men taler I engelsk, eller skal vi sige det langsomt?
Hvad sagde du?
Jeg har også arbejdet hele dagen,
men må jeg købe en flaske? Jeg tager den dyreste.
Det er min butik, og jeg kan nægte at betjene, hvem jeg vil.
Ja, men juridisk set kræver det bedre grunde end at være en træt, gammel fisse.
- Stop nu, Lily. - Hvabehar?
Hvad sagde du?
- Var det din spøg? - Vi går nu.
- Kommer du ind og siger den slags? - Du må lære at stå fast.
Det der er hans søster.
Kom, vi går.
Nej. Køb din vin.
Du sagde, at du ville købe den dyreste flaske.
- Sagde hun ikke sådan til dig, Kim? - Jo.
- Ja. - Det var det, jeg hørte.
- Du behøver ikke. Kom. - Det er i orden.
- Den koster 300 dollar. - Det er et fund!
Det er åndssvagt, Anne. Kom, vi går.
Vent...
Okay.
- Det er i orden. - Tak.
Undskyld, men de eneste, der går rundt med 300 dollar i kontanter
- er ludere eller tyve. - Eller servitricer.
Vent lige lidt...
- Hvad er du egentlig? - Ja, har en skævøjet knaldet en mexer?
I behandler mig, som I ser mig, så det er vel det, jeg er.
- Lad os nu gå. - Hallo!
- Sig tak, homoer. - Vi er søstre, din forbandede idiot.
Hvad fanden sagde du?
- Rør hende ikke! - Slip mig!
Slip!
Slip hendes taske, dit dyr!
- Ud med jer! - Ud!
Ud med jer!
Gå ad helvede til!
Emily Reif, ved du, hvordan det går med voldtægtsmænd som din bror i spjældet?
- Han har tyndskid resten af livet! - Fanden tage jer!
- Det er fandeme sygt! - Hun er en dum tøjte! Hun lyver!
Hallo! Hvad sker der, Kim?
- Det var meget respektløst. - Er alle okay? Hvad er der sket?
- Din bror ville aldrig røre hende! - Hvad er der sket?
- Hun truede mig. - Det var soen, der fik Jeff i fængsel.
Hun kom herind sammen med en anden. Først genkendte jeg hende ikke.
Jeg er med. Det har været en lang uge. Nu køber vi noget vin og tager hjem.
Craig, du skulle se dem. De står uden for Clark's og larmer.
- Øjeblik. Kender du dem? - Nej.
Men hun gik i skole med Anne. Den anden genkendte jeg ikke.
- Vent nu... - Der er ikke sket noget.
Den dumme lebbe skal lære at holde kæft.
- Ved du, hvor hun bor? - Ja...
Vi besøger hende. Kom.
Vi skider i hendes badekar, stjæler hendes pas eller sådan noget.
- Hun ved ikke, at det er os. - Slap af.
- Hun må ikke være så respektløs! - Vi bør nok ikke gøre det.
Hvorfor ikke? Ellers lærer de det aldrig.
Jeg kan gøre det alene, hvis I vil, men hun skal ikke tale sådan til dig.
Det ville være fedt. Jeg tager med.
- Emily? - Det bliver sjovt.
Jeg gør det, hvis du gør det.
- Det er hurtigt klaret! - Okay. Jeg gør det.
Det er ligesom i high school! Tilbage i sadlen!
Hvad?
- Hvad er der? - Jeg har ikke sagt noget.
Hvorfor surmuler du så?
- Ved du, hvad du snakker om her? - Det er narrestreger!
Nej, det er en grov forbrydelse.
Se på mig.
Vi fik en svær samtale fra lægen, og vi tænker måske ikke klart.
Det her har intet med det at gøre.
Du er forbandet dum.
Vil du gerne være en lille bøsse? Det er i orden.
Skal din kone se på dig hver dag som en skide tøsedreng?
Jeg kan godt leve med det, men jeg ved ikke, om du kan.
Du skal være en mand nu og lære folk at respektere dig.
Ingen må sige sådan til din kone, for det er respektløst over for dig.
- Forstår du det? - Ja.
Du, se på mig.
Ønsker du, at jeg betragter dig som en bøsserøv, skat?
- Nej. - Nej, det ønsker du ikke.
Okay?
I får høje, smukke børn.
- Kim! - Det er sandt.
- Er vi klar? Så kører vi. - Jeg er parat.
- Lad telefonerne blive her. Vent! - Hvad?
- Lad telefonerne blive her. - Hvorfor?
Så man ikke kan spore, at I har været der.
- Det var klogt. Faktisk rigtig klogt! - Modtaget, Craig.
- Op med humøret, bløde fyr! - Nu kører vi!
For fanden!
- Jeg elsker dig. - Kors...
- Deres højhed, vognen venter. - Tak. Nu kommer jeg!
Nu skal det være!
- Piger... - Ja. Det bliver rigtig sjovt!
Men Kim, vi tier stille med det.
- Ja, selvfølgelig. - Det er klart!
- Tænk at vi virkelig gør det! - Jeg elsker jer.
- Tænd for musikken! - Den sang er skidegod!
- Ja! - Det er skidegodt!
Hallo... Ti lige stille! Kim, sluk lige for musikken.
- Du milde! - Sluk nu, tak.
- For helvede! - Undskyld.
Lyseslukker.
Det var måske ikke noget særligt, at Alice spildte på mig
og ødelagde min yndlingsbluse, men...
- Det går sikkert af. - Men hun er klodset.
- Skal hun virkelig tage referat? - Hun er klodset, men velorganiseret.
- Sæt farten ned. Det er her! - Undskyld.
- Venstre eller højre? - Højre. Drej til højre.
- Kør langsomt. Der er stejlt. - Ja, meget stejlt!
Vi kan tale om Alice senere, ikke?
- Vent nu, bor kællingen på bakken? - Ja, det gør hun.
Jeg bor i et dobbelthus, og hun bor heroppe?
Ja, alt det her tilhører hende.
- Hun kan sikkert se søen. - Det kan hun.
- Hvordan ved du det? - Jeg holder styr på hende.
- Du må glemme det. - Skide nu med det!
- Er det her den eneste indgang? - Ja, fra gaden.
Det er risikabelt. Hvis de kommer hjem, er vi fanget.
Nogen må holde vagt. Det er nemt nok.
- Så er vi her. - Det der?
Skuret er større end min lejlighed!
- Har de kæledyr? - Det tror jeg ikke.
- Jeg ved det ikke. - Bor hun alene?
- Aner det ikke. Ja, det gør hun. - Det er vigtigt.
Hun bor alene. Hun arvede stedet efter sin mor, så hun bor her alene.
- Du lyder som en anklager. - Inkvisitionen!
Fandens... Okay, vi kan lige så godt gøre det nu.
Fem minutter, ikke et sekund mere. Vent!
Jeg venter udenfor. Jeg vil ikke vide, hvad I laver. Jeg henter jer.
- Ja! - Okay?
- Ja, min sexede mand. - Der er søen!
- Han skal holde vagt. - Jeg har et spørgsmål.
Stands her og sluk motoren.
Hvis hun ikke er hjemme, hvorfor så kun fem minutter?
- Er hun til at stole på? - Ja, ingen problemer.
- Craig, hun er god nok. - Slap af!
- Ja, jeg er god nok. - Fem minutter, ikke et sekund mere.
- Hvad siger I til det? - Jeg tager vinen med.
- Vi laver bare lidt sjov. - Skat, brug dine kræfter.
- Kim, gå bagest. - Okay.
For fanden da...
- Hun har en kajak! - Klap nu i!
- Hvorfor? Hun er ikke hjemme. - Klap i.
- Vent lidt... - Hvad er der?
Det her føles ikke godt.
Der er for langt mellem huset og vejen. Nogle bliver set. Emily...
- Har hun en hund? - Aner det ikke!
- Vær stille! - Det er en hvalp!
- Kan du ikke klare en hund, Craig? - Hej, makker!
Hvor er den sød!
- Skal jeg kaste en sten gennem vinduet? - Nej!
- Vi leder efter et nøglested. - En nøglested? Hvad fanden er det?
- Leslie! - Jeg har fundet den.
- Lå den der bare? - Den lå der bare.
- Sært at hun ikke haft indbrud før. - Klap nu i!
Han er glad for at se os! Hejsa! Kom her.
- Det er et stort hus. - Du godeste!
- Wow... Sikke et fint gulv! - Hallo!
Fire minutter. Jeg venter udenfor.
- Ja. - Kim, jeg laver ikke sjov.
Du har mistet din humoristiske sans!
Hun har vaskemaskine og tørretumbler. Frontbetjente!
Mon de kan styres med mobilen?
Bare jeg aldrig mere behøvede at tage på vaskeri.
- Kunsten er noget skidt. - Rigtigt skidt!
- Lad os se, om vi har noget... - Ja!
- Gem en øl til mig. - Måske...
- Se den lille fyr her! - Han er sød.
Du er bange. Er mor bare gået uden dig?
Hvorfor gjorde hun det?
- Marjorie, for helvede! - Luk mig ind.
- Ind med dig. - Undskyld, larmer jeg for meget?
Craig, Craig...
For fanden... Det er utroligt!
Hvordan tænder man...?
Jeg har altid villet have et klaver, men vi havde ikke råd.
Fandens!
Undskyld, det... faldt.
- Hvad gjorde du? - Tabte et glas.
- Fej det op. - Det skal jeg nok.
- Kim! Hjælp mig med at finde passet. - Jeg ser efter ovenpå.
- Kan du gemme dig herinde? - Jeg har altid villet spille klaver...
Der er koldt heroppe.
- Kim! Er du ovenpå? - Ja.
- Har du fundet noget? - Ikke endnu.
- Her er mørkt - og koldt! - Meget koldt!
- Har du kigget under sengen? - Ja, men jeg så ikke noget.
- Av! - Der ser du!
Det er sådan noget, vi høje, blonde modeller må tænke på.
- Har du set herinde? - Nej, ikke der.
- Jeg har fundet hendes undertøj. - Føj! Det lugter sikkert.
Nu skal vi se...
- Hvad? - Jeg har fundet det!
- Kors, du fandt det! - Hvad skal vi gøre med det?
- Vi har fundet passet. - Vi ved, at hun ikke er amerikaner!
Vi har fundet passet!
- Jeg spiller klaver! - Hvem har en lighter?
- Skal vi brænde det? - Jeg så nogle tændstikker.
- Det var ikke fem minutter. - Jo. Skal vi gå nu?
Vi burde ikke brænde det her, for her er røgalarmer.
Emily! Kom nu. Vi brænder det...
Vi gør det hjemme hos dig. Men vi burde tjekke...
Hvad er det?
Gem jer. Skynd jer!
- Gem jer og løb, når I kan. - Fandens!
- Fart på! - Fandens! Jeg sagde det jo!
Føles det bedre?
Fandens!
Willie?
- Hun går. - Tag hende. Kom nu!
- Tag hende! - For helvede!
- Åh gud... - Der sker ikke noget. Vær stille.
- Der sker ikke noget. - Tag en stol!
- Stil den der. - Jeg har en her.
- Ræk hænderne frem. - Stille! Vær ikke bange.
Det var bare for sjov.
- Undskyld. Vi går nu. - Emily, hvad...?
- Hvad fanden gør du? - Hvad tror du? Jeg taper hende fast.
Kim, nu går vi!
Kim, hvad fanden laver du?
Hold kæft, eller jeg myrder dig! Hører du, hvad jeg siger?
Det her er kun, fordi du var fræk. Er du med?
Det her er ikke sjovt længere. Det er alvorligt.
Jeg elsker mit job, og Terry har brug for mig. Jeg vil ikke i fængsel!
Stop nu bare! Du tuder som en fisse!
- Jeg er træt af det! - Hvad skal vi gøre?
- Hvad laver du? - Hvad? Jeg forsøger at hjælpe!
Kim!
Nu går vi.
- Hvor skal han hen? - Han er bange!
For fanden i helvede!
Vent, vær ikke bange!
- Stands, stands! - Hjælp!
- Lad mig være! Stop! - Vær ikke bange. Jeg kan forklare.
- Vi går ind, så forklarer jeg det. - Stop nu!
Kom med ind, så forklarer jeg det.
Følg med. Jeg er meget ked af det her.
- Vær stille. For fanden! - Stop!
Jeg vil ikke gøre dig noget. Tving mig ikke til det!
Okay? Følg nu bare med. Undskyld.
Nu går vi ind.
Okay?
- Hvad fanden...? - Nej, nej!
Tag det roligt, det ordner sig!
Stop. Stop. Stop nu.
Skubbede du til mig, din so?
Hvad helvede er det her?
- Skat... - Rør mig ikke!
- Craig, hvor skal du hen? - Craig!
- Vi klarer os uden ham.
Vi klarer os uden ham! Du har ikke brug for ham.
Du er bedre end ham. Han er en dum fisse.
Vi har ikke brug for ham.
Vi går ud og snakker. Rør jer ikke!
Ud, alle sammen!
Vi holder øje med jer! Pistolen er rettet mod jer hele tiden.
- Kim, hold den rettet mod dem. - Ja.
Jeg har dem.
- De nærmer sig. - Vi må skræmme dem.
- De ved, hvem vi er. - Kan vi skræmme dem?
- Ja, skræm livet af dem. - Jeg ved det ikke. Hun er barsk.
Så skræmmer vi virkelig livet af dem!
- Jeg kan ikke. - Kim...
- Jeg har brug for mine børn... - Det forstår jeg. Du klarer det her.
- Jeg har brug for dig. - Hold op med at se på mig!
- Du skal tage det roligt. - Jeg er rolig!
Det er eneste måde. Vi er nødt til at skræmme dem grundigt.
Er der noget, vi ikke har tænkt på?
- De skulle jo ikke være hjemme! - Nu tager vi det stille og roligt.
Det er ikke særlig indviklet.
Kim, du kender alle strømerne, der kommer ind i butikken.
Jeg har set det. Hvis de spørger, så benægter vi det.
Vi fjerner alle spor, tørrer vores fingeraftryk af overalt,
smider affaldet ud, og så er det klaret. Det bliver ord mod ord - uden beviser.
Og tro mig, når jeg er færdig med dem, flytter de fra byen. Okay?
Jeg løser det her. Kim, jeg løser det.
Okay? Og nu kommer det sjove.
- Du godeste! - Vi må...
Vi skræmmer livet af dem, rydder op og går.
- Vi burde gå med det samme. - Så gå.
- Bare gå! - Fandens også...
- Skal vi gøre det? - Hvorfor mødte du op klædt som en luder?
- Respektløst! Ind med dig. - Gode Gud...
- Vil du hjælpe mig, Marjorie? - Jeg ville bare have noget vin!
- De rører hinanden. - Okay, jeg fikser det, Kim!
- Du godeste! - Slip!
Slip hende!
- For pokker! - Sid stille!
Alt det her sker, fordi du valgte at stå fast.
- Tag det roligt. - Emily...!
Lille so, jeg skal bruge din telefon for at spille musik.
Vent, hun har den sikkert i tasken. Har du flere luderpenge?
Lad os se her... Fandens.
Vil du tage hendes telefon?
- Undskyld... - Hvilken musik hører du?
Emily! Lad min søster være!
Hold kæft... Vent, skal vi lade din søster gå?
Ønsker du det? At vi lader hende gå?
Vi lader hende måske gå. Men du ser så skrøbelig ud.
- Hvad med at made hende? - Ja.
Hun trænger til at spise. Her er proteiner!
Vil du made hende, Marjorie?
- Hold kæft. - Stille. Du skal ikke bolle din søster.
Rolig, jeg gør dig ikke noget. Jeg vil bare fodre dig.
- Hold hendes hænder! - Luk helt op!
Værsgo. Vil du have en banan?
Vil du have banan?
Hun synes nok, det er lidt tørt.
Jeg skal bruge noget flydende. Vi vil have noget flydende.
Her har vi det!
Er du tørstig? Åbn den!
- Værsgo. - Hun er tørstig.
- Dit hår er tørt, skat! - Har du stjålet whiskyen i min butik?
Vi må genfugte det.
Vi genfugtet det grundigt.
Hun har National Geographic-babser. Jeg har aldrig set sådan nogle!
- Meget tørt! - Hun har måske også tørt hår.
Sådan...
Sid stille!
- Marjorie! Hvad laver du? - Jeg filmer med hendes telefon.
Hvad laver du? Fatter du ikke, at vi ikke skal efterlade spor? For pokker!
Se på mig!
Se på mig! Se på mig!
Har vi været her?
Har vi nogensinde været her?
- Løgner! - Vil du nogensinde sige noget?
- Du er en løgnagtig luder, ikke? - Har vi nogensinde været her?
- Hun bliver kvalt. - Hun bliver kvalt!
Slå hende i ryggen!
- Tag den af! - Hjælp mig!
Fandens!
Hvad er der med hende?
- Tag den af. - Hun bliver kvalt. Herregud!
- Hvad er der med hende? - Jordnødder! Hun har nøddeallergi!
Fandens!
- Hent hendes EpiPen på mit værelse! - Jeg kan ikke høre, hvad du siger.
- Hent den! - Undskyld, hvad sagde du?
- Lily! Nej, nej... - Hvad fanden er det her?
Skynd dig!
- Forbandet lort. - Skynd dig!
- Åh gud... - Se på mig! Lily, Lily, Lily!
Se på mig, Lily. Åbn... Nej, hold dig vågen.
Jeg elsker dig, skat!
-'Adrenalin mod allergiske reaktioner.' Giv hende det!
Det ser ud til at være for sent.
Nej, nej, nej...
For fanden...
Lily, vågn op!
Hvad har I gjort? Åh Gud!
- Det er jeres egen skyld. - Hun gjorde modstand.
- Havde hun bare vist respekt. - Hvorfor gjorde I det her?
Vågn op, Lily, jeg elsker dig. Nej, nej, nej!
Vågn op, vågn op... Nej!
Nej!
Kim, hvad laver du?
- Tag dem her. - Hvad laver du?
Der skal være skinnende rent. Vi tørrer alle flader og smider alt ud.
- Hvad med hende? - Jeg vil ikke miste mine børn!
- Det her gik ikke, som jeg ønskede! - Slap nu af!
Du! Det var dig, der gjorde det her!
- Nej, det var dig! - Forbandede udskud!
Hvabehar? Vi gjorde det for din skyld, så rend mig!
Hold kæft! Det var ingens skyld. Vi vidste ikke, at hun var allergisk...
Marjorie! Kom herind!
Kim, kom her!
Vi må tage handsker på.
- Hvad? - Tag handsker på.
- Gud... - Vi må få det til at ligne en voldtægt.
Hvad?
Ingen mistænker kvinder, hvis det er voldtægt.
- Tror du, at jeg vil gøre det? - Det sagde jeg ikke.
- Jeg kan ikke. Vi burde gå. - Nej, vi skal rydde op efter os.
- Det er ingens skyld. Bare gør det. - Ja.
- Jeg skal bruge en gulerod. - Jeg rydder op.
Vi burde ikke have haft sko på.
- Nej... Nej! - Hold kæft!
Hold nu kæft!
Så kan du lære det!
Du får, hvad du har fortjent!
Åh, Gud!
Møgkælling!
Undskyld, at jeg råbte ad dig.
- Okay. - Jeg var gået i panik.
- Det ved jeg. - Du har ikke gjort noget galt.
Og jeg tror ikke, at jeg klarer det. Og...
Jeg ved, at du er meget stærk, så...
Ja. Jeg gør det.
Jeg gør det her for dig,
og så fremviser du mit tøj for mig.
- Hvad? - Mit tøj til netbutikken.
Du skal være model.
Ja...
Åh, Gud!
- Jeg skal kaste op. - Kim!
Gå ud og find noget til liget. Okay?
Åh, herregud!
Fandens!
- Jeg fandt den her. Jeg ved ikke... - Det kan bruges.
Okay.
Marjorie, kom og hjælp mig.
- Kom og hjælp mig. - Hvad helvede!
Læg alt affald her.
Gode Gud, gode Gud...
Træk vejret.
Du skal trække vejret. Okay?
- Kan du bære disse dåser? - Ja.
Godt.
- Hvor skal de hen? - Til søen.
Og sækken skal synke. Kan du bære dem?
Træk vejret! Sådan ja.
Træk vejret, træk vejret...
- Jeg bærer dem ud i bilen. - Ja, gør det.
Fandens...
Fandens!
- Vi skal af sted nu. - Okay.
- De er fandeme tunge! - Jeg har den!
Glid ikke. Hendes spyt er over hele gulvet.
Okay, tag det roligt...
Det her...
Jeg skal tørre det her væk.
Emily, skynd dig! Hvad fanden laver du derinde?
Okay, okay...
Fandens!
Kom så, ud med dig!
Bliv her! Okay...
Fandens!
Hun er tung. Hjælp mig, Marjorie!
Tag dig sammen! For pokker!
Tag en tår til eller sådan noget!
Træk vejret, træk vejret!
Træk vejret! Træk vejret!
Sådan...
- Okay! - Hør på mig.
- Du skal sætte dig i bilen. - Ja, det skal jeg nok.
- Er alt i orden? - Ja. Ind i bilen!
Sæt dig ind i bilen!
- Tog du det hele med? - Ja.
Når vi har dumpet dem, tager vi tilbage og gør grundigt rent.
Ja, hver eneste centimeter. Vi fjerner fingeraftryk og alting.
- Der bliver skinnende rent. - Alt skal være rent.
Ingen vil nogensinde få at vide, at vi var der.
Okay? Åh, for helvede!
Det skal nok gå.
- Er din båd...? - Hvor skal vi hen?
- Hvor er din båd? - Ved molen.
- Hvilken mole? - Den ved det tomme hus.
Okay, vi kører dem dertil.
Vi burde bare begrave dem i skoven.
- Med hvad, Leslie? - Med en spade!
- Og hvor finder vi sådan en? - De havde sikkert en!
Fanden tage dig! Det var dig, der sagde det, så gør mig ikke vred!
- Det er din skyld! - Det var pga. dig. Jeg har gode idéer!
Jeg kan stige ud af bilen, og så må I klare jer selv!
Nej...! Fald nu ned. Undskyld.
Undskyld.
Hvis du udfordrer mig igen, får du at se, hvad der sker.
Kim, er vi snart fremme?
- Er vi snart fremme? - Ja.
Marjorie, der skal være en pandelampe i handskerummet.
- Den tilhører en af ungerne. - Okay.
- Den er... Har du fundet den? - Ja, den er her.
- Jeg går ud... - Vent, til bilen kører forbi.
Og åbner porten.
Kim.
Kom nu!
Kom nu. Det er fint.
Marjorie, har du min søns pandelampe?
- Du får brug for den her. - Tak. Du vender bilen.
Så bærer I sækken ned til mig på stranden.
Okay...
Fandens...
Fandens!
For helvede!
Forbandet lort!
Okay...
- Det er fint. - Skub.
- Jeg skubber. - To...
Har du den?
- Jeg kommer! - Er du okay, Emily?
Jeg kommer!
- Vær stille! - Huset står tomt. Ingen hører os.
To, tre!
Sæt dig på den side, Kim.
- Vi trækker i den. - Skub!
- Fortsæt! - Vi skal bare ud af mudderet.
- Kom nu! - Marjorie, kom og hjælp os!
- Okay, jeg går udenom. - Kom her!
- Skub så! - Jeg forsøger!
Der ser du, I havde brug for mig!
- En af jer kommer med mig. - Jeg tager med.
Okay. Vil I skubbe os ud?
- En... - Idioter!
- Fanden tage dig, Marjorie! - Fanden tage dig!
Bare padl.
Der er for dybt. Jeg kan ikke skubbe den længere.
- Emily. En, to - padl! - Undskyld.
En, to, tre!
Fandens!
En, to, tre!
En, to, tre.
- Her? - Længere.
- Her? - Længere!
Herregud!
Her?
Okay, her.
- Hjælp mig. - Det gør jeg!
Vi klarede det.
- Leslie, vi klarede det! - Nu smutter vi.
Drej. En, to, tre! Kom så!
Tekster: Torben Christensen