Kom igjen!
Kom igjen, vær så snill.
- Brian! - Hei, frøken Reif.
- Er moren din forsinket? - Ja.
Men du trenger ikke sitte her ute helt alene!
Neste gang kan du komme til meg i det gamle klasserommet ditt i stedet.
Vi kan begynne på leksene dine, gå gjennom historietimen...
Ok. Hva er det der?
Det er en overraskelse til noen venner jeg skal treffe.
- Vil du se? - Ja.
Den ser god ut.
Legg vekk mobilen. Du liker vel fremdeles å lese?
- Ja... - Nemlig. Vel...
Jeg skrev nettopp ferdig min første barnebok,
og jeg vil at du blir den første som leser den.
'Lille Snow var en smart og glad liten valp.'
'Han hadde nydelig pels...'
-'...også snill, smart og glad.' -Du, Brian...
- Ser du renholderen der inne? - Ja.
Gå og si til henne at hun ikke må vaske gulvet før du har dratt.
Du kunne ha glidd og skadet deg.
Du må være en ekte mann.
Lær folk å respektere deg.
Kom igjen! Jeg venter her.
- Hei! - Hei sann!
Hva gjør han?
Hun vasket gulvet akkurat der han gikk.
Det var nære på at han skled og slo seg.
- Herregud... - Jeg vet det.
Han er en snill gutt.
Han hjelper alltid klassekamerater når de har det vanskelig.
Jeg prøver å få barn som ham til å være mer bestemt og stå på sitt.
Særlig når det gjelder deres sikkerhet.
Jaha... Takk. Hei, vennen.
- Jeg er lei for at jeg er sen. - Jeg er trøtt.
Jeg vet det. Hent sakene dine, så drar vi hjem.
Takk for at du holdt ham selskap. Du blir en flott mor.
Takk!
- Ha en fin kveld. - I like måte.
- Ikke spill for mye dataspill nå, Brian. - Ok. Ha det!
- Dette er en samtale fra... - Jeff.
En innsatt ved kretsfengselet.
Alle samtaler blir tatt opp og overvåket.
For å avvise samtalen, trykk 9. For å ta imot samtalen...
Hallo?
Hallo.
- Hei! - Hei.
- Kan jeg hjelpe deg med noe? - Nei takk, det går bra.
- Har du gått deg vill? - Nei, jeg skal møte en venn.
- Ja vel. Hva heter vennen din? - Kim.
- Unnskyld. Jeg skal også møte Kim. - Hvorfor det?
Det er jeg som har organisert treffet.
Å ja.
- Ok. - Unnskyld.
Hun nevnte at hun skulle invitere noen flere folk.
Emily heter jeg.
- Hei. Leslie. - Hyggelig å treffe deg.
Takk, det samme. Trenger du hjelp?
- Ja, hvorfor ikke... - Skal jeg ta denne?
Nei, den kan jeg ta. Ta denne.
Og disse to. Takk.
Hvor kjenner du Kim fra?
- Vi jobber sammen i butikken. - Å ja, så fint.
Ja, hun sa at hun lette etter ansatte.
- Hvor lenge har du bodd i byen? - I to uker.
Men jeg pleide å gå denne veien til Jackson Hole, så jeg er kjent her.
Gift?
- Nei! - Hva er det?
Den som vil ha meg, er gal. Og jeg vil ikke ha noen galning.
Så da blir det ikke noe av.
Liker du muskuløse menn eller slanke, hengslete typer?
- Tja... - Hva?
- Kanskje mer hengslete. - Jaså.
Jeg vet om sju menn akkurat nå som ville drept for å gå ut med deg.
Alle er venner av mannen min. De er flotte fyrer.
Jeg vil se bilder først, for blinddate er ikke min greie.
Selvsagt! Minn meg på det etter møtet.
Vi skal være i overetasjen.
- Leslie! - Beklager.
- Hvordan kjenner du Kim? - Jeg underviste barna hennes.
- Er du lærer? - Det er jeg.
Da må du være skikkelig smart.
Ja...
- Bank, bank! - Ja! Her er de jo!
Fine jentene!
- La meg ta denne. - Takk.
- Vi har gomlet og ventet i 25 minutter! - Det var en etterslentrer på skolen.
Denne dama er dritmorsom.
- Og hun tok med pai! - Jeg elsker søtsaker.
Du overgår alltid deg selv!
Jeg tenkte det ville bli perfekt til vårt første treff.
Jeg ville bare takke dere for at dere kom hit.
- Faen, så god den ser ut! - Leslie, vi er i kirken.
Beklager, men den ser nydelig ut!
Er dette alvorlig ment?
Hva? Har dere ikke humoristisk sans? Hvorfor så alvorlige?
- Greit, greit. - La oss hugge innpå.
Ja, den er ikke der til pynt.
Vi burde lage tradisjon med å spise pai på møtene.
Takk for at du snakket med presten, Alice.
Å, ingen årsak!
Alle sammen, dette er Leslie. Hun hjelper meg og Dylan i butikken.
Hyggelig å treffe deg.
- Leslie, kan du sende meg en cupcake? - Ja visst.
Trenger du hjelp med å sette deg? Du har visst litt ekstra ballast.
Ja, det har jeg. Takk skal du ha.
- Gud, så fin! - Ja, er den ikke flott?
Du milde! Har hun jobbet hele dagen og laget pai?
Takk, Alice.
Du store tid.
Så god!
- Smør, sant? - Ja.
Hvordan kan noe så utsøkt være usunt?
Jeg er så utrolig glad for at vi endelig gjør dette.
Ja.
I dag vil jeg bare at vi presenterer oss og blir kjent med hverandre.
Vi har ingen dagsorden å ta oss av.
Vi er her for å støtte hverandre i denne multikulturelle krigen.
Nemlig.
Jeg har blitt hjernevasket til å skjemmes over min kulturarv.
Å ha dårlig samvittighet for den velstanden
som våre ektemenn, våre fedre og våre brødre har skapt i Vesten.
Og som alle andre har dratt nytte av.
Vi er hjernevaskede, alle sammen.
Jeg er lærer på skolen her, og...
Jeg...
Jeg vil så gjerne bli mor, og...
Det tar litt lenger tid å bli gravid enn det vi forestilte oss.
Kanskje Gud har gitt meg en viktigere oppgave.
- Denne klubben. - Ja.
Ja...
Jeg liker navnet. Det gir en følelse av noe som går i arv.
Ja...
Skal vi presentere oss etter tur
og kanskje komme med noen idéer om hva vi vil at dette skal være?
DØTRE FOR ARISK RENHET FØRSTE MØTE
- Hei... - Du var ikke forberedt!
Jeg heter Marjorie.
Jeg vet ikke om jeg hører til her. Ikke bli sinte nå.
Du kan aldri gjøre meg sint, Marjorie. Seriøst.
Dette trenger ikke være noe annet enn det du ønsker at det skal være.
Er det en spesiell grunn til at du kom hit i dag?
Jeg ville bare be om råd angående en greie på jobb.
Vil du forklare hva som har skjedd, så kan vi drøfte det?
Ja, greit... Jeg jobber i byen.
Først vil jeg bare si at jeg ikke hater henne. Jeg hater ingen.
Men jeg jobber i byen, og bussen tar en time hver vei.
Jeg har slitt ræva av meg i to år
for å bli forfremmet og få høyere lønn.
Og det er ikke hennes skyld, men...
En colombiansk jente begynte omtrent samtidig som meg, eller like etter.
- Hun ble forfremmet og ikke jeg. - Det forstår seg.
- Urettferdig. - Det syntes jeg også.
Tok colombianeren deg i forsvar og sa at du har vært der lengst?
Nei. Så jeg...
Bare kjapt: ingen kommer til å legge ut noe av dette, sant?
Marjorie, grunnloven vår er til for å beskytte deg.
Du har visse følelser, og det er det ikke noe galt med.
Greit.
Jeg bestemte meg for å si i fra, og spurte sjefen min
hvorfor hun ble forfremmet og ikke jeg.
Han sa det var fordi hun har bedre lederegenskaper enn meg.
Jeg vet ikke hva som skjedde, men det klikket liksom for meg.
- Det er fordi hun er mørk. - Takk!
Ingen tok mitt parti. Kollegene mine sa ingenting.
- Jeg lurte på om jeg var gal. - Du er ikke gal.
Alt er bare 'mangfold', 'inkludering', det er som ett jævla kodespråk!
Det står på hvert jævla skjema.
Alle skjema fra myndighetene, alle skjema fra arbeidsgivere...
Hver jævla kvittering, ikke sant?
Så jeg vet ikke hva jeg skal gjøre, og...
Det er vel derfor jeg er her.
Takk for at du deler dette med oss og at du sier det du mener.
Jeg vil legge til noe.
Mexicanere og svarte slipper unna med å si ting som:
- 'Hvite folk er forferdelige'. - Hele tiden!
Eller min favoritt: 'Hvite folk er verst'.
Og ingen sier et knyst.
Men så fort vi kommer med den minste lille kritikk,
roper folk 'rasist!'.
Ja. Marjorie, du er i godt selskap her.
Alle her føler det samme. Om du har noe du vil si, er dette et trygt sted.
Det er liksom... Asiatene kommer hit, tar over selskaper og gjør oss syke.
Og jeg sier ingenting. Så har du storbyunger.
De kan ikke stave, men kommer inn på de beste skolene.
Men likevel sier jeg ingenting.
Og brune megger får spesialbehandling fordi de får folk til å synes synd på dem.
Og så er jeg rasisten? Det er ikke noe igjen til meg her i landet.
Jeg er en god person. Jeg jobber hardt,
men jeg nekter å bli gammel og fattig mens folk påstår at jeg har det så bra.
Det har jeg ikke. Jeg sliter. Jeg lever fra en lønningsdag til neste.
Ja, jøss...
Det er flott å se unge folk i bevegelsen. Tenk at du ikke er gift.
Det skal vi løse. Leslie er i samme situasjon.
Jeg vet om mange single menn som ville elsket dere.
Jeg har ikke så mange å velge i, men jeg har noen litt eldre.
Jeg dater faktisk bare eldre menn, så...
Hør! Kan ikke alle komme hit med en liste med ti fine menn?
- Ja, supert. - Alice?
Hei. Jeg heter Alice og bor på Owen Street.
Og...
Jeg har fått nok.
Jeg er ofte alene med mine egne tanker.
Det er ikke meningen at vi skal leve slik.
Så jeg håper vi kan fortsette å vokse
og ta inn nye medlemmer.
Å være her og høre Emilys inspirerende tanker får meg til å føle meg hjemme.
- Samme her, vennen. - Man kan bli så isolert som mor.
- Derfor må vi rekruttere. - Ja, vi må utvide.
Du trenger ikke stå i dette alene.
Snakk med venner og skap et større fellesskap.
Hjelp dem med å handle mat, og de kan hente barna dine.
- Du kan ta opp idéer hvor som helst. - Kanskje i en yogatime.
- Akkurat! - Ja, det er perfekt.
Det var de som startet Black Lives Matter. Det er de som skaper riften.
De tente på lunta og lot ungene herje fritt.
Emilys liv er viktig. Mitt også. All lives matter.
Vi har bedre leger. Vi lever lenger. Vi er flinkere til å ta vare på hverandre.
Det er fakta. Er jeg en dårlig person fordi jeg erkjenner fakta?
- Nei! - Herregud, nei.
Kom hit...
- Takk... Og hei! - Jeg heter Jessica.
Jeg visste ikke hva jeg skulle vente meg,
men Emily ga seg ikke.
Altså...
Faren min var avdelingsleder for KKK i Valentine i Nebraska,
og jeg har vært medlem hele livet.
Jeg er mer aktiv innen Stormfront, siden alt foregår på nett nå om dagen.
Det pleier jeg ikke nevne til noen, for jeg vet hva folk synes om oss.
Mediene fremstiller oss som store, farlige monster.
Men er jeg virkelig så skremmende?
Jeg er firebarnsmor og gravid med nummer fem!
Denne klubben tiltaler meg virkelig.
For som jeg pleier å si, begynner det med mødre og hva de lærer barna sine.
Gud velsigne deg!
Jeg vil ikke stelle i stand bråk, og mener ikke noen skal lynsjes,
slik folk kanskje tror.
Jeg vil bare snakke sunn fornuft.
Flerkultur fungerer ikke. Det har det aldri, og det vil det aldri.
De liker oss definitivt ikke, og det er gjensidig.
- Jeg har to barn. - Er du også mor? Vær så god.
Jeg ville har fler, men det er dyrt!
Og det er ikke lett å få lån i jødebankene.
De elsker å si nei. Det er det beste de vet!
- Unnskyld at jeg ler. - Men det er jo sant.
Jeg vet ikke når det ble sånn, men vi grunnla landet i 1776.
Og nå blir det tatt fra oss rett for nesen på oss.
Dylan driver butikken vår, og vi holder oss knapt flytende.
- Fordi illegale innvandrere nasker. - Ja, det gjør de.
Og, å gud...
De fargede ungdommene som kommer inn, bare klager og er respektløse.
De buser bare inn, og de er så høylytte.
Hvorfor må man være så høylytt?
Og de gjør det med vilje for at du ikke skal kunne tenke klart.
Jeg mener at en etnisk stat er den mest vellykkede staten.
Det er slik man får samhold, og det er slik man regulerer markedet.
Jeg er utdannet journalist.
- Så bra! - Jeg vil bruke det til å fremme vår sak.
Det første man må gjøre, er så klart å ta mediene tilbake fra jødene.
Men Emily og jeg har tenkt på å starte et nyhetsbrev eller tidsskrift
der vi skriver om tankene våre. Slik kan vi kanskje nå ut til folk.
- Jeg glemte å si at jeg heter Kim. - Hei, Kim!
- Leslie? - Min tur?
Unnskyld.
Jeg heter Leslie, og...
- Hva vil dere jeg skal si? - Hva du vil. Hvorfor du er her.
- Det er ikke noe feil svar, Leslie. - Greit.
Jeg er her fordi Kim inviterte meg, for å være ærlig.
Og jeg har vært veldig heldig som har de vennene jeg har.
Det er vel karma fordi familien min er bedriten.
Men i fengselet ble jeg kjent med folk som lærte meg å tenke riktig.
Jeg saver å leve på den måten.
At noen sier til meg hva jeg skal gjøre og hvor jeg skal gå, funker bra for meg.
En venn visste at det var det jeg trengte, så hun introduserte meg for Kim.
Hun gir meg stabilitet.
Og jeg elsker ungene hennes som om de var mine egne.
Jeg kunne drept for de barna!
En dag vil jeg også ha en sånn familie.
De tok bare hånd om meg uten å stille spørsmål.
Jeg er her bare for å hjelpe til med det jeg kan.
Takk for at du deler det med oss, Leslie. For at du kom hit.
- Jeg vil også legge til dette. - Ja, det er kjempeviktig.
FEMININ, IKKE FEMINIST
Disse venstreradikalerne hevder at de kjemper for kvinners rettigheter,
men de prøver bare å gjøre oss maskuline.
Tenk over det. Hvem vil en mann heller være sammen med?
Marjorie?
Leslie?
Eller en spekkfeit, brun hval
som kommer fra et gudsforlatt land med en eller annen ekkel sykdom?
For våre menns styrke og ressurser...
får de dette.
- Efeserne 5. - Nettopp.
Dette er den eneste kjønnsbalansen
som påviselig bygger sterke familier.
- Og vi trenger sterke familier. - Å, vennen...
Det begynte allerede på 1960-tallet,
med oppløsningen av den tradisjonelle familien.
- Det ødela virkelig for oss. - Ja.
For en ressurs du er! Både smart og vakker. Ikke dårlig.
Jeg vil bare minne alle her på om alt arbeidet du la ned i å organisere dette
og få oss til å samles her.
Og du laget pai!
Du utgjør virkelig en forskjell. I hvert fall for meg.
Takk, Kim.
- Og du lager deilig pai. - Ja.
- Jeg tar notater og mailer til alle. - Kanskje vi ikke bør etterlate spor?
Unnskyld, men hva galt har vi gjort?
Si en eneste ting vi har sagt eller gjort som er ulovlig?
- Du har rett. Beklager. - Nei, si det!
- Unnskyld, jeg bare... - Emily.
Kan vi snakke om det nyhetsbrevet? For det hadde vært kjempefint...
Jeg vet ikke med dere, men jeg trenger materialer til hjemmeundervisning.
- Dere skulle hørt hva de lærer barna mine. - Jeg kan bare tenke meg det!
Jeg hjelper deg med læreplanen.
Jeg har faktisk alltid drømt om å skrive en barnebok.
Du burde...
Du burde starte din egen skole.
- Du vet, tør å drømme stort. - Ja!
Det er en fantastisk idé, Leslie. Takk!
- Jeg har faktisk begynt på boken. - Hva?
- Ja, jeg har laget noen skisser. - Jøye meg!
- Den er langt fra ferdig. - Jøss!
Så søt hund!
- Hvordan lærte du å tegne? - Av broren min.
Han er den begavede av oss.
Men dere er begge så kreative.
- Videre til tidsskriftet. - Ja.
Skal vi lage en liste over alle illegale innvandrere i området?
Slik at alle vet hvor de bor og sånn?
Vent litt! Det er tanken,
og tidsskriftet er et steg i riktig retning,
men vi må skrive den første utgaven med omhu.
Vi vil appellere til det brede lag.
Vi bør ikke være for radikale.
Vi må være myke utenpå,
slik at sterke idéer blir lettere å svelge.
Vi er det beste hemmelige våpenet som ingen legger merke til,
fordi vi beveger oss i det stille.
Jeg vet ikke hvordan dette passer inn,
men det er viktig å skjelle ut degosene og afrikanerne foran barna deres.
Da ser barna at foreldrene er noe de bør skjemmes for,
og da distanserer de seg fra dem og assimileres raskere.
Oi, jøye meg!
- Wow! Alice... - Au!
- Alice! - Jeg fikk det over hele meg.
- Emily? - Jeg er utrolig lei for det!
Nei, det var sikkert noe jeg gjorde.
Å gud.
- Fader, takk for... - Gå herfra.
- Unnskyld? - Vær så snill. Jeg vil ikke ha noe bråk.
- Men jeg forstår ikke... - Jeg mener det.
Gå nå med en gang, så anmelder jeg dere ikke.
Bra at jeg ikke sølte på sofaen også!
Mine damer, skal vi dra hjem til meg og drikke litt vin?
- Ja! - Gjerne, men jeg må hente barna.
- Neste gang. - Beklager, men Lars og jeg har datekveld.
- Det blir digg. - Du høres ut som en ape når du sier sånt.
- Gud, det har du rett i. - Vi kan jobbe med saken.
Jeg skulle ønske jeg kunne, men plikten kaller.
- Må vi rydde opp? - Nei da! Bare la det være.
De har personal til sånt. Blir du med, Leslie?
Ja visst!
- Vi burde treffes med mennene også. - Finn en til meg først!
Du og James hadde passet sammen.
Han som jobber på bensinstasjonen?
- Ja, han med rødt hår. - Stygge hender!
- Marjorie! - Noe for meg?
- Ja, om du liker korte, fete fingre. - Iblant gjør jeg det!
- Da er James et bra valg. - Ikke hør på henne.
James hadde vært perfekt til deg. Han fortjener en bra jente.
Jeg vil bare se bilder først.
Ja, det er alltid kleint når man møtes og de ser skikkelig stygge ut.
Ja, eller når de smiler og man ser tennene deres.
Herregud! Jeg vet akkurat hva du mener. Jeg har stukket av fra dater.
- Her, vil du ha? - Takk.
Jeg har alltid med litt ekstra.
- Ja, det varmer! - Helt inn til margen.
Se på månen!
Det var første gang jeg har vært i en kirke siden jeg var sju eller noe.
Jeg er overrasket over at jeg ikke brant opp og ble sendt lukt til helvete.
Jeg føler det samme, faktisk.
- Kanskje Gud har tilgitt oss? - Vet ikke, men det burde han.
Takk. Jeg mailer møtenotatene senere. Kjempehyggelig å treffe dere.
- Kjør forsiktig, Jes. - Ha en flott kveld, damer!
Jes!
Du, altså!
Takk for invitasjonen.
- Det var faktisk ganske kult. - Alternativet var å ta livet av meg.
- Skal du til butikken, Kim? - Ja, hvordan det?
- Vi trenger litt mer vin. - Alltid!
- Kan vi sitte på med deg? - Ja da.
- Kan vi ta en liten omvei? - Det går fint.
- Fus for å sitte foran! - Fanken! Jeg skulle til å sette meg inn.
- Da så... - Hei!
Ja... Nei, det gikk kjempebra.
Ja, men Kim kjører meg til butikken, så kan du hente meg der?
Supert! Jo, og...
Noen av jentene blir med meg hjem for å drikke litt vin. Går det bra?
Jeg vet ikke.
Ja visst!
Da så. Ok.
Jeg elsker deg også. Ha det, ses om litt.
-'Ses om litt.' -Slutt!
Craig gleder seg til å treffe de nye vennene mine.
- Han er så fin. - Ja.
Velkommen til mammamobilen.
Beklager rotet, jeg ventet ikke å få selskap. Og beklager stanken.
Dette er familiens garderobe, så det er derfor det lukter tåfis.
Jeg er vant til den lukten. Fra bakrommet i butikken!
Det er Dylan, selv om hun skylder på barna.
- Å nei! Bli kvitt ham. - Du er morsom.
Takk.
- Hvor lenge har du vært lærer? - I fem år.
- Det er lenge. Hvilke årstrinn? - Jeg underviser i førskolen.
- De er så søte når de er så små! - Ja, de er bitte små.
- De er så søte. Jeg elsker det. - Herlig.
- Hvor gamle, sa du? - Førskolen, så fem-seks år.
Jeg har forresten en masse vintageklær som jeg vil selge på internett.
- Jaså? - Og...
Jeg tenkte at vi kanskje kan bruke pengene
på skolen eller tidsskriftet eller noe sånt.
- Vil du det? - Jeg har også en del liggende.
Det hadde vært topp! Jeg må ta bilder av alt som jeg kan legge ut, men...
Kanskje du har lyst? Du er så vakker, praktisk talt en modell.
- Nei! Ikke tull. - Du har de beste genene jeg har sett.
- Hun fisker med snurpenot! - Kim!
- Du vet hvor pen du er. - Nei!
- Du er virkelighetens Barbie. - Ja!
Jeg burde ta dere med overalt.
- Men seriøst, vi har alle gode gener. - Ja, det har vi.
Marjorie, det er ikke meningen å stirre, men du har fantastiske pupper.
- Det er sant. - Og jeg er ingen lesbe.
- Små, men mektige er best. - Så vil du være klesmodell?
Ja, ok.
Jeg skulle så gjerne hatt min egen skole.
Du hadde vært perfekt til det.
Vet dere hva, jenter?
Om niggere får ha egne universiteter og jøder får ha kultursentre,
og islam får ha egne lover, da kan vi faen meg ha vår egen barneskole.
Amen!
Leslie, har du noen spesiell vin du foretrekker?
Nei, egentlig ikke.
- Rød, hvit, rosé. - Ai, ai, rosé!
- Jeg kommer straks. - Greit.
Har du ordnet med...?
Jeg ringte, og han kommer på tirsdag klokken 15.
Ok.
- Jeg slår det inn på kassen. - Takk, Kim.
Nei, vent! Det er stengt.
Vi har stengt.
- Vi skal bare ha en flaske vin. - Spiller ingen rolle, vi har stengt.
- Hun får kjøpe ting. - Jeg jobber her.
Snakker dere engelsk, eller skal vi snakke saktere?
Hva sa du?
Jeg har også jobbet hele dagen.
Kan jeg kjøpe en flaske? Jeg tar den dyreste.
Dette er min butikk, og jeg bestemmer hvem jeg betjener.
Jo, men ifølge loven trenger du en bedre grunn enn å være ei gammal fitte.
- Slutt, Lily. - Hva behager?
Hva sa du?
- Seriøst? - Vi går.
- Kommer du inn hit og sier sånt? - Du må lære å stå på ditt.
Det der er søsteren hans.
Kom, vi går.
Nei. Kjøp vinen din.
Du sa at du skulle kjøpe den dyreste flasken.
- Sa hun ikke det til deg, Kim? - Jo.
- Ja. - Jeg hørte det også.
- Det trenger du ikke. Kom. - Det går bra.
- Den koster 300 dollar. - Litt av et varp!
Det er latterlig, Anne. Kom, så går vi.
Vent.
Ok.
Det går bra.
Takk.
Unnskyld meg, men de eneste som går rundt med 300 dollar i kontanter,
er enten horer eller tyver.
Eller servitører.
Bare vent et øyeblikk...
- Hva er du, egentlig? - Ja, har en guling knullet en dego?
Dere behandler meg som det dere ser meg som, så da er jeg vel det.
- Bare la oss gå. - Hei!
- Si takk, flatbankere. - Vi er søstre, din jævla idiot.
Hva faen sa du?
- Ikke rør henne! - Slipp meg!
Slipp!
Slipp veska hennes, ditt udyr!
- Stikk til helvete herfra! - Ut!
Ut med dere!
Dra til helvete!
Vet du hva de gjør med voldtektsmenn som broren din i fengsel?
- Han må drite løst fra nå av! - Faen ta dere!
Fy faen! Kødder du?
Hun er en hore! Hun lyver!
Hei! Hva er det som foregår, Kim?
- Det var så jævla respektløst. - Går det bra her? Hva har skjedd?
- Broren din ville aldri rørt en som henne! - Hva foregår?
- Hun truet meg. - Det var merra som satte Jeff i fengsel.
Hun kom nettopp inn med en annen. Jeg kjente henne ikke igjen først.
Jeg skjønner. Det har vært en lang uke. Nå kjøper vi litt vin og drar hjem.
Du skulle sett dem, Craig. De henger utenfor Clark's og er høylytte.
- Vent nå litt, kjenner du dem? - Nei.
Men hun var skolekamerat med Anne. Den andre kjenner jeg ikke igjen.
- Vent, vent... - Det går bra.
Den jævla teppegnageren bør lære seg å holde kjeft.
- Vet du hvor hun bor? - Ja...
Vi drar dit. Kom igjen.
Vi kan bæsje i badekaret hennes eller stjele passet hennes.
- Hun vet ikke at det var oss. - Rolig nå.
Nei. Hun får ikke snakke slik til henne! Null respekt!
Vi burde nok ikke gjøre det.
Hvorfor ikke? Ellers lærer de aldri.
Jeg kan gå dit alene om dere vil, men hun får ikke snakke slik til deg.
Det hadde jeg digget. Unnskyld. Jeg er med, mener jeg.
- Emily? - Det blir gøy.
Jeg gjør det om du gjør det.
- Det går fort! - Ok, ja. Jeg er med.
Det blir akkurat som i high school! Tilbake i salen!
Hva er det?
- Hva er det? - Jeg har ikke sagt noe.
Hvorfor ser du så sur ut?
- Vet du hva det er snakk om her, kjære? - Det er bare et pek!
Nei, det er et lovbrudd.
Se på meg.
Vi fikk en vanskelig telefon fra legen. Kanskje vi ikke tenker helt klart.
Dette har ingenting med det å gjøre.
Du er så jævla dum.
Vil du være en liten svekling? Greit for meg.
Vil du at kona di skal se på deg resten av livet som en jævla pyse?
Jeg kan leve med det, men jeg vet ikke om du kan det.
Du må være en skikkelig mann og lære folk å respektere deg.
Ingen får snakke slik til kona di, for det er respektløst mot deg.
- Forstår du? - Ja.
Du, se på meg.
Vil du at jeg skal se deg som en jævla homse, elskling?
- Nei. - Nei, det vil du ikke.
Ok?
Dere kommer til å få høye, vakre barn.
- Kim! - Det er sant.
- Er alle klare? Nå drar vi. - Jeg er klar.
- Legg igjen mobilene. Vent! - Hva er det?
- Legg igjen mobilene deres her. - Hvorfor det?
Så de ikke kan spore at dere har vært der.
- Smart. Det var faktisk veldig smart. - Oppfattet, Craig.
- Opp med haken, tøffelhelt! - Nå gjør vi dette!
Fy faen!
- Jeg elsker deg. - Gud...
- Deres Høyhet, vognen venter. - Takk, kjære du. Her kommer jeg!
Ja da!
- Damer... - Dette blir så gøy!
Men Kim, dette holder vi mellom oss.
- Absolutt. - Selvsagt, Em.
- Tenk at vi faktisk gjør dette! - Jeg elsker dere.
- Sett på noe musikk! - Denne låta er dritbra!
- Ja! - Så jævla bra.
Hallo... Ti stille! Kim, kan vi slå av musikken?
- Herregud, da! - Slå av, er dere greie.
- Faen, da! - Beklager.
Festbrems.
Det var kanskje ikke så farlig at Alice sølte på meg
og ødela yndlingsgenseren min, men...
- Det går nok bort i vask. - Men hun er ganske klossete.
- Burde hun ta notater for oss? - Hun er litt klossete, men velorganisert.
- Sakk ned. Det er her! - Beklager.
- Venstre eller høyre? - Høyre. Ta til høyre.
- Sving sakte. Det er bratt. - Det er virkelig bratt.
Kan vi diskutere Alice senere?
- Vent, bor den merra oppe på åsen? - Det gjør hun.
Jeg bor i en tomannsbolig, mens hun bor her oppe?
Ja, alt dette tilhører henne.
- Hun har nok utsikt til innsjøen. - Det har hun.
- Hvordan vet du det? - Jeg følger med på henne.
Du må gi slipp på det der.
Fytti helvete!
- Er dette eneste inngang til eiendommen? - Fra bilveien, ja.
Det er risikabelt. Tenk om noen kommer hjem?
Da får vel noen holde vakt. Det er ikke verre enn det.
- Her er det. - Det huset der?
Skuret hennes er faen meg større enn leiligheten min!
- Har de kjæledyr? - Det tror jeg ikke.
- Jeg vet ikke. - Bor hun alene?
- Vet ikke. Ja, det gjør hun. - Det er viktig å vite.
Hun bor alene. Hun arvet huset etter moren sin, så hun bor her alene.
- Rene aktoren! - Inkvisisjonen, vil jeg si.
Faen... Vel, vi kan like gjerne gjøre det nå.
Fem minutter, ikke et sekund mer. Vent!
Jeg venter utenfor. Jeg vil ikke vite hva dere gjør, og vi drar når jeg sier det.
- Ja! - Er det greit?
- Ja, min sexy ektemann. - Der ser man innsjøen!
- Han skal holde vakt. - Jeg har et spørsmål.
Stans her og slå av motoren.
Om hun ikke engang er hjemme, hvorfor bare fem minutter?
- Er hun pålitelig? - Ja da, Craig.
- Craig, hun er hel ved. - Slapp av, da!
- Ja, jeg er hel ved. - Fem minutter og ikke et sekund mer.
Hva sier du til det?
Jeg tar med vinen.
- Herregud, vi morer oss bare litt. - Elskling, bruk overkroppen din.
- Kim, gå bakerst. - Ok.
Faen heller...
- Hun har en kajakk! - Hold kjeft!
- Hvorfor det? Hun er ikke hjemme. - Bare hold kjeft.
- Vent litt... - Hva er det?
Dette føles ikke bra i det hele tatt.
Det er for langt mellom huset og veien. Alle kommer ikke ut usett. Emily...
- Har hun en hund? - Det vet vel ikke jeg!
- Vær stille! - Det er en valp!
- Takler du ikke en hund, Craig? - Hei, kompis!
Så søt!
- Skal jeg kaste en stein gjennom vinduet? - Nei!
- Vi må lete etter en nøkkelstein. - Nøkkelstein? Hva faen er det?
- Leslie! - Jeg fant den.
- Lå den bare der? - Den bare lå der.
- Rart hun ikke har hatt innbrudd før! - Hold kjeft!
Han er glad for å se oss! Hei sann! Kom her.
- Oi, for et digert hus. - Herregud!
Wow... Så fine gulv!
Hallo, dere!
Fire minutter. Jeg venter utenfor.
- Ja da, ja da. - Kim, jeg kødder ikke.
Du har mistet din humoristiske sans.
Hun har vaskemaskin og tørketrommel. Med frontmating!
Lurer på om de kan styres med mobilen.
Hva skulle jeg ikke gitt for aldri å måtte gå til myntvaskeriet igjen.
- Ræva kunst. - Skikkelig ræva!
- Skal vi se om vi har noe... - Ja!
- Spar en øl til meg. - Vi får se.
- Se på denne lille tassen! - Han er søt.
Du er redd. Har mamma etterlatt deg her alene?
Hvorfor har hun gjort det?
- Marjorie, for helvete! - Slipp meg inn.
- Inn med deg. - Unnskyld, er jeg for høylytt?
Craig, Craig, Craig...
Fy faen... Tuller du?
Hvordan slår man på...?
Jeg har alltid ønsket meg et piano, men vi hadde aldri råd.
Å, faen!
Beklager, det bare... falt.
- Hva gjorde du? - Jeg mistet bare et glass.
- Rydd det opp. - Ok, ok.
Kim! Hjelp meg å finne passet hennes.
Jeg sjekker ovenpå.
- Kan du gjemme deg her inne? - Jeg har alltid villet spille piano...
Det er iskaldt her oppe.
- Kim! Er du ovenpå? - Ja.
- Har du funnet noe? - Ikke ennå.
- Det er mørkt. Og kaldt! - Veldig kaldt!
- Har du sjekket under sengen? - Ja, men jeg så ikke noe.
- Au! - Ser du?
Det er slikt vi høye, blonde modeller må bekymre oss for.
- Har du sett her inne? - Nei, ikke der.
- Jeg fant undertøyet hennes. - Æsj! Det lukter sikkert.
Nå skal vi se...
- Hva er det? - Jeg fant det!
- Herregud, du fant det! - Hva skal vi gjøre med det?
- Vi fant passet! - For vi vet merra ikke er amerikaner!
Vi har funnet passet!
- Jeg spiller bare piano. - Har noen en lighter?
- Skal vi brenne det? - Jeg så fyrstikker.
- Det var ikke fem minutter. - Jo, det var det. Kan vi gå nå?
Vi burde ikke brenne det her, for det er røykvarslere.
Emily! Kom nå. Vi brenner det...
Vi kan bruke bålgropen din hjemme. Men vi burde sjekke om...
Hva er det?
Gjem dere. Fort!
- Gjem dere og stikk når dere kan. - Helvete!
Skynd deg!
Faen! Det var jo det jeg sa!
Føles det bedre?
Faen!
Willie?
Hun går.
Ta henne! Kom igjen!
- Ta henne! - Helvete, helvete!
- Å gud... - Det er ingen fare. Bare vær stille.
- Det går bra. - Ta en stol!
- Still den der. - Jeg har en her.
- Rekk frem hendene. - Stille! Unnskyld, ikke vær redd.
Det var bare et pek.
- Beklager. Vi skal gå. - Emily, hva...?
- Hva i helvete gjør du? - Hva tror du? Teiper henne fast.
Kim, nå drar vi!
Kim, hva faen er det du driver med?
Hold kjeft, ellers dreper jeg deg! Forstår du hva jeg sier?
Dette får du for å være frekk i kjeften. Skjønner du?
Dette er ikke morsomt lenger. Dette er skikkelig ille.
Jeg elsker jobben min, og Terry trenger meg. Jeg vil ikke i fengsel!
Kan du gi deg? Slutt å grine og syte som ei fitte.
- Jeg er så lei av det! - Hva gjør vi?
- Hva faen gjør du? - Hva mener du? Jeg prøver å hjelpe til!
Kim!
Nå går vi.
- Hvor skal han? - Han er redd!
Faen i helvete!
Nei, vent! Ikke vær redd!
- Stopp! - Hjelp!
- La meg være! Slutt! - Ikke vær redd. Jeg kan forklare.
- Vi går inn, så forklarer jeg. - Vær så snill, slutt!
Bare bli med inn, så skal jeg forklare.
Bare bli med. Unnskyld, jeg er virkelig lei for det.
- Bare vær stille. Vær så snill! - Slutt!
Jeg vil ikke gjøre deg noe vondt. Ikke tving meg til det.
Ok? Bare bli med. Jeg er lei for det.
Nå går vi inn.
Greit?
- Hva i helvete...? - Nei, nei!
Ikke vær redd, det ordner seg!
Slutt.
Slutt nå.
Dyttet du meg, din kjerring?
Hva i helvete er dette for noe?
- Elskling... - Ikke rør meg, for faen!
- Craig, hvor skal du? - Craig!
Craig!
Vi klarer oss uten ham.
Vi klarer oss uten ham! Du klarer deg uten ham.
Du er bedre enn ham. Han er bare en svekling.
Vi klarer oss.
Vi går ut og tar en prat. Ikke rør dere!
Alle sammen, kom ut nå!
Vi følger med! Pistolen er rettet mot dere hele tiden!
- Kim, sørg for at de ser den. - Ja.
Jeg har dem.
- De nærmer seg. - Vi må skremme livskiten ut av dem.
- De vet hvem vi er. - Er det nok å bare skremme dem?
- Ja, skrem livskiten ut av dem. - Jeg vet ikke. Hun tåler mye.
Da skremmer vi virkelig livskiten ut av dem!
- Jeg kan ikke. - Kim...
- Jeg trenger barna mine... - Jeg forstår. Du klarer dette.
- Jeg trenger deg. - Slutt å glo på meg!
- Du må roe deg ned. - Jeg er rolig!
Det er det eneste vi kan gjøre. Vi må bare skremme dem skikkelig.
Er det noe annet vi ikke har tenkt på?
- De skulle ikke være hjemme! - Nå må alle slappe av.
Det er ikke så komplisert.
Kim, du kjenner hver eneste politibetjent som kommer til butikken.
Det har jeg sett.
Om de stiller spørsmål, nekter vi bare for alt.
Vi kvitter oss med alle spor, tørker bort alle fingertrykk der inne,
kaster søppelet og så er det over. Det blir ord mot ord og ingen bevis.
Og tror meg, når jeg er ferdig med dem, kommer de til å flytte herfra. Forstått?
Jeg skal løse dette. Kim, jeg løser det.
Greit? Og nå kommer den morsomme delen.
- Herregud! - Vi må...
Vi skremmer livskiten ut av dem,
rydder opp og stikker.
Vi bør stikke nå med en gang.
Så dra.
- Bare gå. - Faen også...
- Skal vi gjøre det? - Hvorfor kom du på møtet i horeklær?
- Respektløst! Inn med deg. - Herregud...
- Kan du hjelpe meg, Marjorie? - Jeg ville bare ha litt vin!
- De rører hverandre. - Ok, jeg tar meg av det, Kim!
- Herregud! - Slipp!
Slipp henne!
- For helvete! - Slutt å bevege dere!
Alt dette skjer fordi du bestemte deg for å stå på ditt.
- Ro deg ned. - Emily...!
Bitch, jeg trenger mobilen din for å spille musikk.
Hun har den sikkert i vesken. Har du mer horpenger også?
Ok, nå skal vi se... Å, faen.
Kan du ta mobilen hennes?
- Unnskyld meg... - Hva slags musikk liker du?
Emily! Vær så snill å la søsteren min gå!
Hold kjeft. Å, vil du at vi skal la søsteren din gå?
Vil du det? At vi slipper henne fri?
Kanskje vi skal la henne gå. Men du ser så tynn ut.
- Kanskje vi skal mate henne? - Ja.
Kanskje hun trenger mat. Her har vi proteiner!
Kan ikke du mate henne, Marjorie?
- Hold kjeft. - Sitt i ro, og slutt å knulle søstera di.
Slapp av, jeg skal ikke skade deg. Jeg skal bare mate deg.
- Hold fast hendene hennes! - Opp med munnen!
Vær så god! Vil du ha en banan?
Vil du bli med og spise banan?
Hun synes visst det er litt tørt.
Jeg trenger noe flytende. Vi vil ha noe flytende.
Her har vi noe!
Er du tørst? Åpne den!
- Vær så god. - Hun er tørst.
- Så tørt hår du har, lille venn! - Stjal du whiskeyen fra butikken min?
Vi får tilføre litt fuktighet.
Vi skal gi håret ditt rikelig med fukt.
Hun har National Geographic-pupper. Jeg har aldri sett sånne i virkeligheten!
- Så tørt! - Kanskje hun også har tørt hår.
Sånn, ja...
Sitt stille!
- Marjorie! Hva er det du gjør? - Filmer med mobilen hennes.
Hva gjør du? Skjønner du ikke at vi ikke kan etterlate noen spor?
Se på meg!
Har vi vært her?
Har vi noensinne vært her?
- Løgner! - Kommer du til å si noe om dette?
- Du er en løgnaktig hore, eller hva? - Har vi noensinne vært her?
Hun kveles!
Dunk henne i ryggen!
- Ta av teipen! - Hjelp meg, da!
Faen også!
Hva feiler det henne?
- Ta den av! - Hun kveles. Herregud!
- Hva feiler det henne? - Peanøtter! Hun er allergisk!
Å, faen!
- Hent EpiPenen i vesken på rommet mitt! - Beklager, jeg hører ikke hva du sier.
- Vær så snill, hent den! - Unnskyld, hva sa du?
- Lily! Nei, nei... - Herregud, hva faen er dette?
Skynd deg!
- Helvete også. - Vær så snill, skynd deg!
- Å gud... - Se på meg! Lily? Lily?
Se på meg, Lily. Åpne... Nei, hold deg våken.
Jeg elsker deg, vennen!
-'Adrenalin mot allergiske reaksjoner.' -Gi henne den!
Ser ut som det er for sent.
Nei, nei, nei...
Faen... Herregud!
Lily, våkne!
Hva har dere gjort? Å gud!
- Det er deres egen feil. - Hun gjorde motstand.
- Hun burde ha vist litt respekt. - Hvorfor gjorde dere dette?
Våkne, Lily. Jeg elsker deg.
Nei, nei, nei!
Våkne... Nei!
Nei!
Kim, hva gjør du?
- Ta disse. - Hva gjør du?
Stedet må være gullende rent. Vi må tørke av alt og kaste ting.
- Hva med henne? - Jeg akter ikke å bli fratatt barna mine!
- Dette ble ikke slik jeg ville! - Ro deg ned!
Du! Dette er din skyld!
- Jeg? Dette er ditt verk! - Du er søppel!
Vi gjorde dette for din skyld, så du kan dra til helvete!
Hold kjeft! Det var ingens feil! Vi visste ikke at hun var allergisk...
Marjorie!
Kom hit!
Kim, kom!
Vi må ta på oss hansker.
- Hva? - Ta på dere hansker.
- Gud... - Vi må få det til å se ut som en voldtekt.
Hva?
Ingen mistenker kvinner hvis det var en voldtekt.
- Tror du jeg har tenkt å gjøre det? - Jeg ba deg ikke heller.
- Jeg kan ikke. Vi må gå. - Nei, vi må rydde opp etter oss.
- Det er ingen sin feil. Bare gjør det! - Jeg skal det.
- Jeg trenger en gulrot. - Jeg fortsetter bare å rydde.
Vi burde ikke hatt på oss sko, det er sikkert.
- Nei... nei! - Hold kjeft!
Hold kjeft!
Det er sånn du lærer leksa di!
Du får det du fortjener!
Å, herregud!
Megge!
Unnskyld at jeg kjeftet på deg.
- Ok. - Jeg fikk bare panikk.
- Jeg vet det. - Du har ikke gjort noe galt.
Jeg tror ikke at jeg klarer det. Og...
Jeg vet at du er veldig sterk, så...
Greit. Jeg gjør det.
Jeg gjør dette for deg,
og så kan du være klesmodell for meg.
- Hva? - Klærne mine til nettbutikken.
Du skal være modell.
Ja...
Å gud!
- Jeg kommer til å spy. - Kim!
Gå ut og finn noe vi kan pakke inn liket med.
Å, herregud!
Faen!
- Jeg fant denne. Jeg vet ikke... - Det funker.
Ok.
Marjorie, kom og hjelp meg.
- Kom og hjelp meg. - Hva i helvete...?
Legg alt søppelet her.
Herregud, herregud...
Pust.
Du må puste. Ok?
- Kan du bære disse boksene? - Ja.
Bra.
- Hvor skal vi ta dem med? - Til innsjøen.
Og sekken må synke. Kan du ta disse?
Pust! Sånn, ja.
Pust, pust...
- Jeg tar dem med ut til bilen. - Ja, gjør det.
Faen...
Faen!
- Nå må vi stikke. - Ok.
- Fy faen, så tunge de er! - Jeg har den!
Ikke skli. Spyttet hennes er over hele gulvet.
Ok, ta det rolig nå...
Dette...
Jeg må tørke vekk dette.
Emily, skynd deg! Hva faen gjør du der inne?
Ok, ok...
Faen også!
Kom igjen, ut med deg!
Bli her.
Ok...
Å, faen.
Hun er tung. Hjelp meg, Marjorie!
Ta deg sammen!
Herregud!
Bare ta deg en knert til eller noe!
Pust.
Pust!
Pust! Pust!
Sånn, ja...
- Ok! - Hør på meg.
- Du må sette deg i bilen. - Ok.
- Alt klart? - Alt klart. Sett deg i bilen.
Inn i bilen, for helvete!
- Tok du med alt? - Ja, jeg tok med alt.
Når vi har dumpet dem, må vi tilbake hit og vaske grundig.
Ja, hver lille centimeter. Vi tørker vekk fingeravtrykk og alt.
- Det blir gullende rent. - Alt må være helt rent.
Ingen kommer noensinne til å finne ut at vi var der.
Ok? Å, helvete...
Det ordner seg.
- Er båten din...? - Hvor skal vi?
- Hvor er båten din? - Ved piren.
- Hvilken pir? - Den ved det øde huset.
Ok, vi kjører dem dit.
Vi burde bare begrave dem i skogen.
- Med hva da, Leslie? - Med en jævla spade!
- Og hvor får vi tak i det? - De hadde sikkert en!
Faen ta deg! Det var du som ba oss om dette, så ikke gjør meg forbanna!
- Dette er din skyld! - Jeg gjorde det for din skyld!
Jeg kan hoppe ut av bilen her og nå, så får dere klare dere selv!
Nei, vær så snill! Ro deg ned. Jeg er lei for det.
Unnskyld.
Om du utfordrer meg igjen, får du se hva som skjer.
Kim, er vi snart fremme?
- Er vi fremme snart? - Ja.
Marjorie, hvis du ser i hanskerommet, skal det være en hodelykt der.
- Den tilhører en av ungene. - Ok.
- Den er... Fant du den? - Ja, her er den.
- Jeg går ut... - Vent til bilen har kjørt forbi.
Og åpner grinden.
Kim.
Kom igjen!
Kom igjen. Det er bra.
Marjorie, har du hodelykten til sønnen min?
- Du trenger denne. - Takk. Snu bilen.
Og så bærer dere ned sekken til meg på stranden.
Ok...
Faen...
Faen!
For helvete!
Jævla dritt!
Ok...
- Det er bra. - Dytt.
- Jeg dytter. - To...
Har du den?
- Jeg kommer! - Hvordan gikk det, Emily?
Jeg kommer!
- Vær stille! - Huset står tomt. Ingen hører oss.
To, tre!
Sett deg på den andre siden, Kim.
- Vi drar den. - Skyv!
- Fortsett! - Vi må bare få den ut av gjørma.
- Kom igjen! - Marjorie, kom hit og hjelp til!
- Ok, jeg går rundt. - Kom hit!
- Ta i nå! - Jeg prøver!
Ser dere? Dere trengte meg!
- En av dere blir med meg. - Jeg blir med.
Ok. Kan dere skyve oss uti?
- Én... - Idioter!
- Faen ta deg, Marjorie! - Faen ta deg!
Bare padle.
Det er for dypt. Jeg kan ikke skyve den lenger ut.
- Emily. Én, to, padle! - Unnskyld.
Én, to, tre!
Faen ta!
Én, to, tre!
Én, to, tre.
- Her? - Lenger ut.
- Her? - Lenger ut!
Herregud!
Her?
Ok, her.
- Hjelp meg. - Jeg gjør jo det!
Vi klarte det.
Vi klarte det, Leslie!
Nå stikker vi.
Snu. Én, to, tre!
Kom igjen!
Tekst: Ingvild Andersen